Episode 14: Day Damn One
Jeg gad godt se din søsters fjæs, når hun finder Courtneys frø i sin seng.
Ja, det bliver sjovt.
Hvis hun ikke snart skriger, skal frøen have vand. Ferdinand dehydrerer.
Det er Will og Hilary, luk op.
De myrder os.
Vi vil bare sige godnat. Vi går i seng, når vi har spist vores frølårs-suppe.
Frølårs-suppe? - Den er lækker.
Desværre har vi ikke mere.
Må jeg smage? - Sasha, de spiser Ferdinand!
Ferdinand? Er det en han-frø?
Godnat, få nu ikke snegle-fnat. - Snegle?
Jeg troede, der var slanger i jeres soveposer.
Snydt, snydt. - Han sagde det kun for sjov.
Godnat. - Fortæl en skrækhistorie, før du går.
Okay, men I skal være forberedt på, at jeg skræmmer livet af jer.
Skrig lige.
Udmærket... Jeg kan en skrækhistorie.
Men jeg advarer jer. Den er meget uhyggelig.
Nogen, der har pacemaker? -Nej.
Det uhyggelige ved historien er, at den er sand.
Det skete for en fyr ved navn Will... bert Smith... sonian.
Han voksede op i Philly og gik i den lokale skole.
Skolen var barsk. Der var graffiti overalt. Selv på inspektøren.
Men det er ikke det uhyggelige.
Det skete her i Bel-Air, hvor Wilbert begyndte i en privatskole.
Det var et rent mareridt.
"Kom som drenge, rejs som mænd." Hvor længe skal vi være her?!
Alt i orden, Bankster? - Man skal ha' forbindelserne i orden.
Chadster! Hils på min fætter...
Willster!
Hvordan gik opholdet i tennislejren? - Det var givtigt.
Jeg scorede på og udenfor banen. - Piger besvimer for fødderne af ham.
Prøv "Anti-Fodsved". - Han er skrupskør.
Det hænder, han er morsom. - Will Smith?
Simon Stanhope, studenterrådsformand. - Jeg står for rundvisningen.
Jeg prøvede "Universals" rundvisning. Du ved, den med jordskælvet.
Pas på toget! - Tilgiv ham, han ved ikke bedre.
Dette er vor stifter, og det er Bel-Air Academys første studerende.
De indskar deres navne i fakultets-bordet.
Dette er mesterskabs-årerne fra 1957. - I smider ikke noget ud, hvad?
Will Smith, jeg er Edward Fellows III. Men bare kald mig Ned, ikke?
Okay. - Du skal have mig i litteratur.
Vi har samme rødder. - Er du fra Philly?
Shaker Heights i Ohio. Men da jeg studerede den store, Langston Hughes-
boede jeg i Harlem. De to uger forandrede mit liv.
Jeg badede i Eufrat i morgengryet. Jeg byggede en hytte ved Congo-floden
som lullede mig i søvn. Min sjæl er blevet dyb som dens vande.
Det må du nok sige. - Jeg har en fed samling jazz-skiver.
Jeg er altid frisk på lidt råhygge. Har du nogen spørgsmål?
Hvor er alle de seje sild? Pigerne.
Har du ikke fået at vide, at dette er en drengeskole?
Vær hilset. Vi er Alagaroos, og vi synes, at I nye elever skal...
betragte dette som jeres hjem betragte jer som en af familien
vi synes godt om jer, det er tydeligt at vi snart er pot og pande
Undertekster af Martin Rohwedder
Wilbert gennemskuede deres onde plan. De ville knække ham.
Først sagde de, det var en drengeskole.
Så pinte de ham med en halv times musical-sange. Men han knækkede ikke.
Så gik de amok og hentede den onde lærer, dr. Bloat.
Bloat'en kommer om 5... 4... 3... 2...
Jeg er dr. B, punktum-
Langford Oates.
Og I er Allan, Banks, Donald, Faith, Hunt, Lieberbaum-
Smith... William Smith. Stanhope, Sterling, Svenson.
Mr. Svenson? - Yah?
Rart, De kunne komme, mr. Smith. Se Dem omkring.
Kan De se forskel på Dem selv og de øvrige unge mænd?
Er det en fælde?
Slipset, mr. Smith. Læs venligst afsnittet om slips i reglementet.
I afsnit 3, stykke 4 står der, at slips skal bindes med en Windsor-knude.
Men der står ikke hvor det skal sidde. - Tag plads.
Og nu til historie. Thomas Paine skrev...
Mr. Smith? - Spillede De skurken i "Goldfinger”'?
Det ser fedt ud. - Jeg har selv fundet på det.
Smith, ho!
Lieberbaum, gamle ven. - Fornavn, Kellogg.
Hør her, Cornflake...
Man råber ikke ho. Du tænker sikkert på yo.
Det er nemt at huske. Det er oy bagfra.
Will, yo!
Må jeg tale med dig? - Hva' vil du snak' om?
Vær nu alvorlig et øjeblik.
Det er din første dag, og du stryger mange mennesker mod hårene.
Her, hvor der kun er drenge, vil jeg ikke stryge nogen overhovedet.
Det er ikke sjovt. Du er aldrig sjov. - Folk skreg da af grin i historietimen.
De synes ikke du er morsom, de synes, du er til grin. Nu er du advaret.
Hej, Will!
Nå, dér er du. - Nu skal du se, hvordan man gør.
Har du tid i weekenden? Mine forældre holder fest på vort gods i Malibu.
Badminton, hummere, det sædvanlige. - Nå, ja. Det sædvanlige...
Chadsters Malibu-fester er berømte. - Carlton, du kan også komme.
Bang-bang-
Geoffrey, gamle dreng!
Master William. - Jeg har enorm lyst til paté.
Jeg kan anbefale "Gourmet Delikatesser" på Roxbury.
Jeg mente, at jeg havde lyst til, at du skulle hente det.
Wilbert syntes, den første dag gik godt. Det glædede onklen og tanten.
Det må fejres. Geoffrey, Will klarede sig godt i skolen!
Frem med champagnen.
Der er sket en katastrofe. Skolens fakultetsbord er blevet vandaliseret.
Nogen har ridset ordet "Fresh" i det. De mener at vide, hvem den skyldige er.
Gør de?
De mener, det var en førsteårselev, der ikke var cool nok til at ridse færdig.
Ikke cool nok? Hvor pudsigt. "Fresh" betyder cool, ikke, Will?
Jeg kan ikke følge med i den tossede teenage-slang.
Jeg troede, du blev kaldt Fresh Prince.
På den første dag, fanerne. På den første dag.
Champagne! - Klap i.
Jeg kan kun sige "tsk" i anden potens.
Du havde tjek på skolen og havde ikke brug for mine råd.
Hvad er dit geniale råd? - Gå op og bekend i morgen.
Jeg mener det. Der er noget, der hedder æres-kodeks.
Der er også noget, der hedder snotdum!
Vil du ikke fortælle dem det? - Måske på mit dødsleje.
Så må du leve med din samvittighed.
Inden vi begynder, vil jeg nævne den skammelige besudling af fakultetsbordet.
Fingeraftrykkene afslører, at det er bøllen, William Smiths, værk.
Og nu til en anden betydningsfuld historisk person:
Dolly Madison, der var en af de mest indflydelsesrige præsidentfruer-
og ikke, som mr. Smith hævder, småkage-fabrikant.
Jeg vil også tale om det afskyelige hærværk, der fandt sted i går.
Vanhelligelsen af bordet er trist.
Men det værste er, at ingen endnu har meldt sig selv. Så hvis nogen...
Det var ham, der gjorde det!
Utroligt, ikke? Wilbert blev anklaget af sin onde fætter, Carlton.
Jeg mener Carlbert. - Historien er ikke uhyggelig.
Der er ikke varulve og vampyrer med. - Det uhyggelige kommer nu.
Arme Wilbert måtte stå skoleret foran de frygtede studenter!
Som formand for Studenterrådet erklærer jeg retten for sat.
Mr. Smith kan begynde.
Følg dog mit råd og lad mig tale for dig.
Min fætter har begået en hæslig forbrydelse. Han er dybt skyldig.
Det var lige det, jeg ville sige.
Unge Will ved endnu ikke, hvordan han skal begå sig-
i vort universitets fornemme atmosfære eller til selskaber i Malibu.
Jeg foreslår, at han udelukkes fra alle klubber, sport og Alagaroos.
Nej... ikke Alagaroos.
En betinget dom er ikke nok.
Hvis Smith ikke bortvises, indbydes der til anarki.
Jeg er forfærdet over rettens manglende medfølelse.
Fortsæt, broder.
Vi kan ikke dømme Will Smith efter vore normer. Han taler ikke vort sprog.
Der hvor han voksede op, betyder ordet "dårlig" god.
Siger det ikke alt? Bekæmp magten.
Har du noget at sige, Will? - Ja.
Jeg vidste ikke, I blev vrede over, at jeg skrev mit navn på et gammelt bord.
Jeg kunne ikke drømme om at skrive på et nyt bord. Det er vandalisme.
De deroppe skrev på et nyt bord og fik deres billede op på væggen.
De gjorde det, så folk ville mindes dem som en del af skolen.
Det var også derfor, jeg gjorde det. - Du vil ødelægge vor skole!
Vel vil han ej. Han ødelægger ikke skolen, han gør den bedre.
Sådan, Cornflake!
Ikke for noget, men hvis Will bliver bortvist, så skrider jeg også.
Og jeg tager min fars checkhæfte med! - Befri Will! Befri Will!
Jeg går i seng. Det er dit held, at du ikke blev smidt ud af skolen.
Held? Jeg skal arbejde i min fritid for at betale for reparationen af bordet.
Før jeg græder mig i søvn... lad mig give dig et godt råd.
Hvis du i morgen, eller på et andet tidspunkt, igen hitter på noget genialt-
som du ønsker at gøre på skolen, så stands. Lad være at gøre noget.
Bare stå stille uden at gøre eller sige noget.
Med armene ned langs kroppen som en zombie.
Træk vejret så sagte, at biomløbet kun lige akkurat holdes i gang.
Ikke mere. Vil du gøre det for mig?
Undskyld, hvad sagde du?
Godnat, Will. Lås din dør, før du går i seng.
Inden jeg går i seng, vil jeg blot sige, at jeg var stolt af dig i aften.
Bravo, du tog din straf som en mand. - Er det alt, hvad du har at sige?
Godnat? - Du kvidrede... Du sang.
Du sladrede om mig! - Du ville jo ikke selv sige det.
Nå, ikke? Jeg nåede det jo ikke. Du ville bare mele din egen kage.
Sådan forekommer det, men en skønne... - Årh, klap i!
Jeg ved, hvor skoen trykker. Du troede, du var så sej-
og at jeg ville stå i skyggen af dig. Men jeg stjal billedet.
Hør nu her. I vort samfund har vi noget, der hedder orden-
og regler, der skal opretholde den. Lader vi bare stå til, opstår der kaos.
Hjemme hos mig har vi også regler. BI.a. at man ikke sladrer.
Jo mere du holder fast i dine gamle vaner og nægter at lytte til fornuft-
des sværere bliver det for dig at falde til blandt mine venner.
Hør her, jeg er helst fri for dem. Hvis jeg havde dine venner-
var en Alagaroo og gik i nuttede skjorter med små pruh-heste på-
sprang jeg ud fra et højhus i håb om, at mit øjenlåg hang fast i et søm.
Med den spydige tunge, er det ikke sært, du er så populær.
Godnat, Will.
Master William, man fortæller mig, at De grundet Deres ny fritidsjob-
ikke længere har behov for Deres sædvanlige eftermiddags-snitter.
Kan det passe?
Ja, desværre. Måske når jeg ikke engang hjem til middagsmaden.
Sikke en skam.
Må man spørge, hvad dette tvangsarbejde går ud på?
Køkkenarbejde. Afrydning, rengøring osv.
Jaså. Nå men, op med humøret.
Forestil jer Wilbert i et køkken iført hårnet.
Det er da en uhyggelig tanke.
Gør mig en tjeneste. Løft højre hånd.
Lov mig, at hvis I nogensinde møder Wilbert Smithsonian-
så siger i ikke, at jeg har fortalt historien. Lover I det?
Det lover jeg, Wilbert Smithsonian.
Will er totalt afsløret.